eISSN 2029–0551, ISSN 1392–0340, DOI 10.15823/p Leidimo metai: 1962– Periodiškumas: 4 numeriai per metus Kalbos: Anglų, lietuvių Temos: Bendrieji švietimo ir ugdymo klausimai, švietimo politika, švietimo vadyba, ugdymo programos, metodai ir aplinkos, ugdytinių kompetencijos ir pasiekimai, bendroji ir dalyko didaktika, įtraukusis ugdymas, informacinės technologijos ir medijos švietime, pedagogų rengimas, ugdymo psichologija andragogika, edukacinių tyrimų metodologija, kitos švietimui ir ugdymui aktualios problemos Metrika: Scopus: CiteScore 1.0, SJR 0.173, SNIP 0.296; Q3 (2024) Mokesčiai: Nėra Atviroji prieiga: CC BY
Vytauto Didžiojo universitetas / Vytautas Magnus University
Autoriaus santykis su adresatu kaip dėstytojo ir studento santykių projekcija Stasio Šalkauskio vadovėlyje „Bendrosios mokslinio darbo metodikos pradai“
Straipsnyje nagrinėjami autoriaus ir adresato santykio raiškos ypatumai pirmajame lietuvių akademinio darbo metodikos vadovėlyje „Bendrosios mokslinio darbo metodikos pradai“, parašytame Stasio Šalkauskio. Vadovėlyje kuriamas autoriaus santykis su adresatu siejamas su pedagoginėmis Šalkauskio nuostatomis – požiūriu į dėstytoją ir studentą, jų ryšį. Aptariant autoriaus ir adresato santykį, aiškinamasi, kaip šį santykį lemia stilius ir žanras, gramatinė ir leksinė autoriaus aš raiška, tarpasmeninio diskurso žymikliai.
Autorių teisės (c) 2025 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Suinteresuotų šalių bendradarbiavimas užtikrinant romų vaiko teisę į mokymąsi: mokytojų patirčių analizė
Straipsnio tikslas – remiantis mokytojų, dirbančių su romų vaikais, patirtimis, atskleisti bendradarbiavimo raišką užtikrinant romų vaikų teisę į ugdymą. Tyrimui pasirinktas kokybinio tyrimo tipas, duomenys buvo renkami pusiau struktūrizuoto interviu metodu, analizuoti turinio analizės metodu. Tyrime dalyvavo 21 mokytojas, turintis romų vaikų mokymo patirties. Tyrimas parodė, kad, užtikrinant romų vaikų teisę į ugdymą, išryškėjo tėvų bendradarbiavimo su mokykla pozityvūs ir negatyvūs aspektai. Palankiai bendradarbiaudami su mokykla romų tėvai sutaria su mokykla dėl reikalavimų, keliamų vaikui, ir jų laikosi, domisi vaiko mokymusi, rodo iniciatyvą bendradarbiauti ir tai sudaro prielaidas užtikrinti vaiko teisę mokytis. Vis dėlto išryškėjo ir tėvų vengimas bendradarbiauti – tėvai nesidomi vaiko mokymusi, nesilanko tėvų susirinkimuose, iškilus mokymosi problemoms, nekomunikuoja su mokytojais ar net ignoruoja jų telefonų skambučius, neateina į sutartą pokalbį aptarti vaiko problemų, nebendradarbiauja pasitelkdami šiuolaikines komunikacines elektronines priemones dėl neraštingumo. Mokykla tik savo ištekliais ir pastangomis negali visapusiškai užtikrinti vaiko teisės į mokymąsi. Romų vaikų mokymasis mokyklai kelia daug iššūkių. Siekdami romų įtraukties, mokytojai bendradarbiauja tarpusavyje, su klasės vadovais ir švietimo pagalbos specialistais. Kai mokykloms vidinių išteklių nepakanka kylančioms problemoms išspręsti, jos bendradarbiauja su VTA sistemos dalyviais ir vaikų dienos centrais.
5–6 m. vaikų kalbos klaidų profilis: tipinės kalbos raidos vs. kalbos neišsivystymo atvejis
Straipsnyje pristatomi 5–6 m. tipinės kalbos raidos vaikų ir vaikų su kalbos neišsivystymu spontaninės kalbos klaidų kokybiniai ir kiekybiniai parametrai. Tyrimo medžiaga sukaupta dviem būdais – vaikams pasakojant rišlųjį pasakojimą ir dalyvaujant dialoge-diskusijoje. Kokybinė analizė atskleidė, kad abiem tyrimo grupėms būdingos tipologiškai sutampančios kalbos klaidos, tačiau skiriasi jų pasiskirstymas pagal klaidų pogrupius. Kiekybinė analizė išryškino diferencinius parametrus, kurie galėtų būti taikomi kalbos neišsivystymo diagnostikai.
Mokytojų viktimizacija ugdymo įstaigose: teisinės aplinkos analizė
Straipsnyje pateikiama mokytojų viktimizacijos ugdymo įstaigoje teisinės aplinkos analizė. Straipsnio tikslas – remiantis tarptautine praktika ir nacionaline doktrina įvertinti mokytojų apsaugos nuo smurto ugdymo įstaigoje teisines galimybes Lietuvoje. Keliami šie probleminiai klausimai: 1) kaip teisinis reguliavimas užtikrina mokytojų teisę ir jų teisėtus interesus į apsaugą nuo smurto, patiriamo darbe; 2) kaip nacionalinė teisinė doktrina garantuoja mokytojų, nukentėjusių nuo smurto ugdymo įstaigoje, teisę į kompleksinę specializuotą pagalbą. Taikytas kokybinės lyginamosios dokumentų analizės metodas. Nustatyta, kad Lietuvos teisinė bazė nepakankamai užtikrina mokytojų apsaugą nuo smurto. Nors Lietuvos teisės aktai reglamentuoja smurto prevenciją, jie labiau orientuoti į mokinių apsaugą, o mokytojų viktimizacija išlieka antrinis klausimas. Smurto prieš mokytojus sąvoka Lietuvos teisės aktuose nėra aiškiai apibrėžta, stokojama psichologinio, ekonominio ir kibernetinio smurto aspektų. Smurto prieš mokytojus sąvoka turi būti apibrėžta ir detalizuota mokyklos lokaliuose teisės aktuose, su kuriais supažindinami ir tėvai. Nacionalinė teisinė doktrina nenumato aiškiai reglamentuoto mechanizmo, kuris garantuotų mokytojams, patyrusiems smurtą, privalomą specializuotą pagalbą. Pagalbos teikimas dažnai paliekamas individualiam mokytojo apsisprendimui, tačiau dėl patiriamo streso, baimės ar stigmatizacijos mokytojai gali vengti kreiptis į institucijas.
Autorių teisės (c) 2025 Marina Gušauskienė, Valdonė Indrašienė, Romas Prakapas, Asta Railienė, Justinas Sadauskas https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Technologijų ir pedagogikos dermė: demografiniai duomenys – TPACK modelio taikymo raktas pradinio ugdymo mokytojams
Šiame straipsnyje nagrinėjamas mokytojų demografinių charakteristikų ir jų technologinių, pedagoginių žinių (angl. TPACK) naudojimo ryšys. Tyrime dalyvavo 141 pradinės mokyklos mokytojas iš skirtingų demografinių grupių Indonezijoje. Duomenys buvo analizuojami taikant keletą statistinių metodų, įskaitant aprašomąją analizę, normalumo testus, koreliacijos analizę, linijinę regresiją ir vienkryptę dispersijos analizę. Tyrimo rezultatai rodo, kad tarp TPACK komponentų yra reikšminga teigiama koreliacija, o didžiausią įtaką TPACK struktūrai daro pedagoginės žinios (angl. PK) ir technologinės pedagoginės žinios (angl. TPK). Be to, nustatyta, kad demografiniai kintamieji, tokie kaip amžius ir geografinė vieta, turi reikšmingą poveikį TPACK, o tai rodo, kad asmeniniai ir išoriniai veiksniai yra svarbūs jo plėtrai. Šie rezultatai pabrėžia individualizuoto profesinio tobulėjimo svarbą, grindžiamą mokytojų asmeninėmis savybėmis ir išoriniais veiksniais, siekiant veiksmingai stiprinti TPACK kompetencijas.
Studentų įsivertinimo įgūdžių stiprinimas mokytojų rengimo procese
Šiame tyrime atskleidžiamas studentų įsivertinimo efektyvumas kaip pagrindinė mokymosi prieiga rengiant mokytojus. Didžiausias dėmesys skiriamas pedagogikos studentų įsitraukimui į formuojamąsias įsivertinimo praktikas bei jų supratimui apie savęs vertinimą. Tyrime, kuris vyko nuo vasario iki gegužės pabaigos, dalyvavo 73 antro kurso studentai ir 58 ketvirto kurso studentai. Šiame tyrime buvo naudojamas kokybinis tyrimų dizainas ir netikimybinė atranka – patogioji atranka. Dėmesys buvo sutelktas į studentų įsivertinimą atsižvelgiant į jų mokslinius projektus, pristatytus klasėje, ir kursinius darbus. Kurso pabaigoje studentai savarankiškai įvertino savo mokslinių tyrimų gebėjimus, atlikimo eigą ir mokslinę produkciją. Surinkti duomenys buvo apdoroti turinio analize. Tyrimo rezultatai rodo, kad įsivertinimas gali būti naudingas rengiant mokslinių tyrimų projektą, atliekant galimus pakeitimus ir pertvarkymus. Ši praktika padeda studentams būti labiau pasirengusiems ir užtikrintiems. Akademinis personalas teikia nustatytą ir prašomą pagalbą ir tampa svarbia savęs vertinimo dalimi. Pasitelkus įvairius metodinius pagrindus, buvo išnagrinėta daugybė įsivertinimo pratimų, kurie buvo susieti į vientisą suprantamą procesą.
Situacinis mokymasis ir mokytojo tapatumas: Malaizijos būsimųjų anglų kalbos mokytojų praktikos patirties įžvalgos
Šio tyrimo tikslas – atskleisti Malaizijos būsimųjų anglų kalbos, kaip antrosios užsienio kalbos (angl. Teaching English as a second language, TESL), mokytojų (angl. Preservise teachers, PST) profesinio tapatumo formavimąsi praktikos metu, taikant situacinio mokymosi teoriją (angl. Situated learning theory, SLT). Tyrime dalyvavo 18 būsimųjų anglų kalbos mokytojų. Šis tyrimas atskleidė penkias pagrindines temas: 1) entuziazmas ir šeimos parama renkantis karjerą; 2) kultūriškai įsišaknijusi mentorystė; 3) refleksyvioji praktika ir nuolatinis tobulėjimas; 4) klasės valdymas ir 5) poreikis įgyti daugiau praktinės patirties. Būsimųjų mokytojų tapatumo formavimąsi lėmė asmeninės pažiūros, kultūriniai lūkesčiai ir aktyvus dalyvavimas praktikos bendruomenėse. Mentoriai atliko mokymo vadovų vaidmenį kultūriniame kontekste; jie formavo būsimųjų mokytojų požiūrį į savo vaidmenį ir skatino refleksiją, kuri sukėlė pasikeitimus nuo formalių reikalavimų iki prasmingo savęs auginimo. Iššūkiai klasėje, ypač kaimo ir daugiakultūrėje aplinkoje, parodė teorijos ir praktikos atotrūkį. Tyrimo rezultatai rodo, kad mokytojų rengimo programose turėtų būti įtrauktas kultūriškai jautrus mentoriavimas ir struktūruotos refleksijos veiklos. Tokios pastangos atliepia ketvirtąjį tvaraus vystymosi tikslą, kuriuo siekiama užtikrinti kokybišką švietimą rengiant būsimuosius mokytojus, kad jie gebėtų atitikti įvairius besimokančiųjų poreikius.
Diferencinis mokymas sporto žaidimuose: sisteminė tyrimų apžvalga
Straipsnyje pristatomas diferencinio mokymo metodas bei pagrindžiamas jo pritaikymas sportiniame ugdyme. Sistemiškai apibendrinti mokslinių tyrimų rezultatai yra susiję su diferencinio mokymo intervencijomis sporto žaidimuose. Kritiškai įvertintas diferencinio mokymo poveikis fiziniams, techniniams, taktiniams bei kognityviniams gebėjimams. Išvados patvirtina, kad diferencinis mokymas yra naudojamas įvairiose amžiaus grupėse, skirtinguose sporto žaidimuose, siekiant pagerinti kompleksinius judėjimo įgūdžius.
Pedagoginės intervencijos, skirtos mokinių matematiniam raštingumui gerinti: sisteminė literatūros apžvalga
Ši sisteminė literatūros apžvalga analizuoja 30 empirinių tyrimų, kuriuose pristatomos pedagoginės intervencijos, skirtos Indonezijos mokinių matematiniam raštingumui gerinti. Sisteminėje apžvalgoje išskiriami keturi pagrindiniai aspektai: tyrimų tendencijos, tyrimų tikslai, pedagoginių intervencijų tipai ir ypatybės bei mokytojų vaidmenys. Duomenys buvo paimti iš Scopus, Science Direct, ERIC, AIP Publishing ir IOP Science duomenų bazių. Rezultatai rodo, kad tyrimų skaičius didėja, vyrauja kiekybiniai metodai, orientuoti į išmatuojamą poveikį. Dauguma intervencijų, ypač susietos su geometrijos ir matavimo temomis, buvo įgyvendintos vidurinėse mokyklose. Vis dėlto tyrimai tebėra geografiškai nevienodai pasiskirstę, net 67 proc. jų buvo atlikta Javoje. Apžvelgtuose tyrimuose buvo nustatyti trys pagrindiniai tyrimo tikslai: pedagoginių intervencijų veiksmingumo vertinimas, mokomosios medžiagos/modelių kūrimas ir matematinio raštingumo po intervencijos analizė. Ši sisteminė apžvalga atskleidžia šešis pagrindinius pedagoginių intervencijų tipus: pedagoginiai modeliai, mokymo metodai, mokymo strategijos, IKT grįstos mokymo priemonės, kontekstiniai pratybų sąsiuviniai ir mokymo medžiaga. Kiekviena intervencija turi unikalių savybių, kurios padeda ugdyti mokinių matematinį raštingumą. Be to, šioje sisteminėje apžvalgoje taip pat nagrinėjami šeši pagrindiniai mokytojų vaidmenys kuriant ir įgyvendinant pedagogines intervencijas, skirtas mokinių matematiniam raštingumui gerinti.
Rizominio ugdymo navigavimas anglų kalbos pamokose: naratyvinis žvilgsnis į mokytojų patirtį
Tyrimo tikslas – atskleisti, kaip vidurinių mokyklų anglų kalbos mokytojai pritaiko rizominio ugdymo turinį užsienio kalbų pamokose. Taikant naratyvinį tyrimą, mokytojų pasakojimai atskleidžia anglų kalbos mokymo ir mokymosi ypatumus bei rizominio ugdymo turinio įgyvendinimo aspektus. Rezultatai rodo, kad mokytojai veikia kaip pagrindinės ugdymo proceso figūros, atlikdami ne tik patarėjų, bet ir moksleivių edukacinių bendrakeleivių bei pagalbininkų vaidmenis. Mokinių įsitraukimas į ugdymo turinio kūrimą tampa svarbiu rizominio ugdymo mikropolitiniu veiksniu, kuris atveria naujus mokymosi kelius. Individualus mokymosi proceso supratimas kiekvieno mokinio kontekste prisideda prie ugdymo kokybės. Įgyvendindami rizominio ugdymo turinį, mokytojai išlaiko pusiausvyrą tarp suplanuoto ir įgyvendinto ugdymo turinio. Viena vertus, jie suteikia mokiniams laisvę išreikšti savo mintis, kita vertus, stengiasi laikytis taisyklių ir reikalavimų. Šis tyrimas demonstruoja naujus anglų kalbos didaktikos metodus, kurie yra naudingi ne tik mokytojams ir tyrėjams, bet ir filologijos srities pedagogų rengimo procese. Taigi, norint pasiekti veiksmingo rizominio mokymosi už mokyklos ribų integravimo į formalųjį ugdymą, būtina keisti mokymo programų politiką, tobulinti mokytojų profesinę kvalifikaciją, jų supratimą, pasitikėjimą savimi ir gebėjimus dirbti pagal nelinijinius, negriežtus mokymo ir mokymosi metodus.
Redaktorių kolegija, turinys ir bendrieji reikalavimai publikacijoms
Mokytojų nuomonės apie „eTwinning“ portalą (Sakarijos provincijos pavyzdys)
Šio tyrimo tikslas – išanalizuoti Sakarijos mokytojų nuomones apie „eTwinning“ portalą ir jo naudojimą atsižvelgiant į skirtingus veiksnius, įskaitant jų dėstomą dalyką, profesinę patirtį, lytį ir amžių. Tyrimas atliktas taikant apklausos metodą. Apklausoje buvo pateikti šeši klausimai, susiję su demografiniais rodikliais. Tyrimo dalyviai – skirtingų lygių mokyklų mokytojai iš penkių Sakarijos provincijos rajonų – atrinkti atsitiktinės imties būdu. Atliekant tyrimą buvo iškelti tokie klausimai: 1. Kokia yra mokytojų nuomonė apie „eTwinning“ portalą? 2. Ar mokytojų nuomonė apie „eTwinning“ portalą skiriasi priklausomai nuo dalyko srities, profesinės patirties, lyties, amžiaus, išsilavinimo ir įstaigos tipo? 3. Ar „eTwinning“ portalo nuomonių skalės“ vertinimai priklauso nuo verslumo ir dalyvavimo balų, kurie sietini su jų dėstomu dalyku, profesine patirtimi, lytimi, amžiumi, išsilavinimu ir įstaigos tipu? Tyrimo rezultatai atskleidė, kad mokytojai teigiamai vertina „eTwinning“ portalą. Lyčių skirtumams nustatyti buvo taikomas t kriterijus kuris statistiškai reikšmingų skirtumų neparodė. Amžiaus, profesinės patirties, mokytojo tipo ir įstaigos tipo poveikiui nagrinėti buvo taikoma dispersinė analizė (angl. ANOVA, Analysis of Variance), o išsilavinimo lygiui – Kruskalio ir Walliso kriterijus. Tarp šių kintamųjų, išskyrus įstaigos tipą, reikšmingų skirtumų nenustatyta.
Tyrimas apie priklausomybės organizacijai suvokimo poveikį intraprenerystės lygiams
Priklausomybė organizacijai ir intraprenerystė yra pagrindinės sąvokos formuojant organizacijos elgesį aplinkoje, kuri pasižymi neapibrėžtumu ir pokyčiais. Nors intraprenerystė buvo plačiai tirta, visgi empirinių tyrimų sveikatos priežiūros sektoriuje, skirtų būtent slaugytojoms, atlikta nedaug. Šis trūkumas pastebimas tiek vertinant slaugytojų išskirtinį vaidmenį teikiant paslaugas, gerinant kokybę ir prisidedant prie inovacijų, tiek žvelgiant į pirminės sveikatos priežiūros įstaigų organizacinę struktūrą. Šiame tyrime nagrinėjamas slaugytojų priklausomybės organizacijai suvokimo poveikis jų intraprenerystės lygiui šeimos sveikatos centruose, esančiuose centrinėse Dijarbakyro provincijos rajonuose. Priklausomybė organizacijai vertinama ne tik kaip požiūrio rezultatas, bet ir kaip motyvacinis bei psichosocialinis veiksnys, kuris gali skatinti novatorišką ir aktyvų elgesį. Tyrimas empiriškai papildo literatūrą, skirtą šiai temai, tikrindamas šį ryšį viešojoje pirminės sveikatos priežiūros sistemoje. Atliekant šį kiekybinį tyrimą analizuoti 92 slaugytojų apklausos duomenys, naudotasi patvirtintomis skalėmis, matuojančiomis priklausomybės organizacijai suvokimą ir intraprenerystę. Priklausomybės organizacijai suvokimas buvo vertinamas pagal psichologinę atsakomybę, vidinę būseną ir organizacinę identifikaciją, o intraprenerystė (vidinis verslumas) atskleidė novatorišką ir iniciatyvų elgesį. Rezultatai parodė, jog priklausomybės organizacijai suvokimas yra reikšmingas intraprenerystės prognozavimo veiksnys. Slaugytojos, kurios jautėsi vertinamos, tapatinosi su savo organizacija ir patyrė priklausomybės jausmą, būtent dėl to jos buvo labiau linkusios demonstruoti novatorišką elgesį. Iš šių rezultatų matyti, kaip svarbu stiprinti priklausomybės organizacijai suvokimą, nes tai skatina intraprenerystę ir gerina paslaugų kokybę pirminės sveikatos priežiūros įstaigose.
Dirbtinio intelekto naudojimas ankstyvajam ugdymui: pedagoginės galimybės, iššūkiai ir sprendimai
Atliktas tyrimas atskleidžia, kad dirbtinio intelekto priemonių naudojimas ikimokyklinio ugdymo srityje yra novatoriškas pedagogikos metodas šioje amžiaus grupėje. Tyrimo tikslas – pagerinti pedagoginės veiklos kokybę ir vaikų socialinę raidą, į ugdymo procesą įtraukiant novatoriškus pedagoginius sprendimus, taip pat adaptuojant ir taikant naujus mokinių pasiekimų vertinimo metodus. Šio tyrimo duomenys buvo surinkti naudojant mišrią prieigą: anketinę apklausą raštu ir interviu. Dirbtinio intelekto poveikis pažintiniam vystymuisi tirtas analizuojant testų rezultatus dviem būdais: tradiciniam mokymui ir planuotam mokymui naudojant dirbtinio intelekto įrankius. Tyrime dalyvavo ikimokyklinio ugdymo mokiniai, mokytojai, mokyklos vadovai, tėvai. Šiame straipsnyje siūloma metodika, kuri apima testų, atliktų prieš ir po, rezultatų stebėjimą mokantis kalbos, skaitymo ir matematikos dalykų. Šių rezultatų analizė leido statistiškai įvertinti pasiekimus ir matomus pokyčius. Eksperimentinė mokinių grupė, kuri naudojosi dirbtinio intelekto priemonėmis, pasiekė statistiškai geresnių rezultatų visose atliktų testų srityse. Šiame tyrime buvo atsižvelgta ir į mokytojų, ir į tėvų nuomones, tai akivaizdžiai parodė jų entuziazmą pagerėjusiais mokinių mokymosi rezultatais, vis dėlto buvo išreikštas ir nepasitikėjimas bei susirūpinimas etika, privatumu ir lygybe. Tikėtina, kad mokytojai, įtraukdami etinius aspektus į mokymo programą, galės įgalinti mokinius kritiškai mąstyti sudėtingais klausimais, susijusiais su dirbtiniu intelektu, ir paruošti juos iššūkiams, kurie jų laukia ateityje pasauliui vis labiau skaitmenizuojantis.
Tvarios miesto aplinkos link: ateities kartų pilietinio įsitraukimo stiprinimas pasitelkiant mokytojų kompetencijas ir dirbtinį intelektą
Straipsnyje nagrinėjama sąveika, atsirandanti tarp pilietinio ugdymo, mokytojų kompetencijų ir dirbtinio intelekto, ir kaip tai skatintų tvarų miestų vystymąsi. Pripažįstant, jog pilietinis aktyvumas yra miestų tvarumo pagrindas, taip pat reikėtų pažymėti, kad mokytojų vaidmuo ugdant būsimus piliečius yra labai svarbus, nes būtent jie pasitelkia kultūriškai pagrįstas ir technologijomis sustiprintas pedagogines praktikas. Naudojantis „Scopus DI“ (angl. Scopus AI) ir PRISMA 2020 metodikomis buvo atlikta semantinė ir sisteminė literatūros analizė, siekiant nustatyti naujausias teorines įžvalgas ir tendencijas. Straipsnių analizė atskleidė didelę spragą, susidariusią tarp mokytojų DI kompetencijų, pilietinio aktyvumo ir tvaraus miestų vystymosi. Diskusijoje autoriai atkreipia dėmesį į keletą prieštaravimų dabartiniuose tyrimuose. Pavyzdžiui, nors DI siūlo įvairių transformacinių galimybių, tačiau siekiant veiksmingai tai įgyvendinti reikia išsamių strategijų, kuriose būtų atsižvelgiama į mokytojų pasirengimą, institucinę paramą ir sociokultūrinius kontekstus. Straipsnio pabaigoje prieinama prie išvados, kad būtina atlikti tolesnius tyrimus, pavyzdžiui, detaliau išnagrinėti mokytojų kompetenciją (skaitmeninę ir (arba) DI kompetenciją), įskaitant kultūrinius ir etinius aspektus, siekiant užtikrinti, kad DI taptų veiksminga priemone pilietinei atsakomybei skatinti ir tvariai formuoti miestus ateityje.
Kliūtys įtraukiajai ankstyvajai vaikystės intervencijai Latvijoje: specialistų ir šeimų įžvalgos
Šiame kokybiniame tyrime nagrinėjama, kaip Latvijoje įgyvendinami pagrindiniai ankstyvosios vaikystės intervencijos (angl. ECI) principai – prasmingas šeimos įsitraukimas, tarpdisciplininis bendradarbiavimas ir parama natūralioje vaiko aplinkoje. Išanalizavus aštuonis interviu su ECI specialistais ir tėvais, išryškėjo trys probleminės temos. Pirma, daugelis tėvų jautė, kad jų vaidmuo yra pasyvus. Taip jie apibūdino savo patirtis, nes nebuvo aktyvūs sprendimų priėmimo partneriai, o tik gaudavo nurodymus. Tai prieštaravo „Portage“ ankstyvosios intervencijos modeliui, kuris skatino didesnį tėvų įgalinimą. Antra, skyrėsi bendradarbiavimas. „Portage“ (angl. Portage Early Education Program) paslaugose taikomas vieno specialisto modelis užtikrino tęstinumą, bet kėlė aukštus reikalavimus specialistams. Tuo metu ligoninėse teikiamos paslaugos apėmė kelių specialistų įsitraukimą, tačiau dažnai stokojo koordinuoto planavimo ir komunikacijos, todėl šeimoms kildavo sumaištis ir veiklų kartojimasis. Trečia, dauguma paslaugų buvo teikiamos centruose, todėl buvo ribojamas strategijų taikymas namuose ir taip mažėjo galimybės apibendrinti įgūdžius kasdienėse situacijose. Nors natūrali aplinka buvo laikoma naudinga, struktūrinės kliūtys dažnai trukdė jas integruoti. Apibendrinant tyrimą daroma išvada, kad Latvijos ankstyvojo ugdymo sistema – tradicinių ir į reformas orientuotų modelių hibridas – susiduria su iššūkiais, kurie sietini su institucine inercija, personalo trūkumu ir ribotu laiku. Rekomendacijos apima į tėvus orientuoto profesinio tobulėjimo stiprinimą, koordinuoto komandinio darbo infrastruktūros kūrimą, paslaugų pritaikymą prie kasdienybės ir nacionalinės politikos derinimą su įtraukiais, į šeimą orientuotais ankstyvojo ugdymo principais.
Mokslo darbuotojų sportinio tapatumo ir priklausomybės nuo socialinių tinklų lygių tyrimas
Šio tyrimo tikslas – ištirti 2024–2025 mokslo metais Turkijos universitetuose dirbusių mokslo darbuotojų sportinį tapatumą ir jų priklausomybę nuo socialinių tinklų pagal tam tikrus kintamuosius. Imtį sudarė 292 mokslo darbuotojai: 90 moterų ir 202 vyrai. Taikant aprašomąjį tyrimą nagrinėta: tyrimo dalyvių demografinės ypatybės, sportinis tapatumas ir priklausomybės nuo socialinių tinklų lygiai. Asmens anketa naudota kaip duomenų rinkimo priemonė, kurioje pateikta: lytis, amžius, fizinio aktyvumo lygis ir interneto naudojimo tikslas. Duomenys, atskleidžiantys sportinį tapatumą, surinkti taikant Ozturko ir Kocos (Ozturk and Koca, 2013) sukurtą sportinio tapatumo skalę (angl. Sports Identity Scale, SIS), sudarytą iš 10 teiginių. Priklausomybė nuo socialinių tinklų vertinta naudojant Tutguno-Unalo ir Denizo (Tutgun-Unal and Deniz) 2015 m. sukurtą priklausomybės nuo socialinių tinklų skalę (angl. Social Media Addiction Scale, SMAS), sudarytą iš 41 teiginio. Surinkti duomenys buvo analizuojami naudojant SPSS 24 programinę įrangą. Tyrimo dalyvių demografinėms ypatybėms aprašyti taikyti procentiniai, dažnių ir vidurkių rodikliai. Porinių grupių duomenų analizei naudotas t kriterijus, lyginant trijų ar daugiau grupių duomenis – dispersinė analizė (angl. Analysis of Variance, ANOVA), o skirtumų kilmei nustatyti taikyti post hoc testai. Tyrimo rezultatų analizė atskleidė, kad mokslo darbuotojų vyrų sportinis tapatumas yra aukštesnis, o mokslo darbuotojos moterys – labiau priklausomos nuo socialinių tinklų. Taip pat nustatyta, kad reguliariai sportuojančių mokslo darbuotojų sportinis tapatumas yra aukštesnis.
Etinės kritikos tyrinėjimas literatūros pamokose naudojant TAM, TPCK ir dirbtinio intelekto įrankius
Nors dirbtinio intelekto (toliau – DI) priemonių įtraukimo į švietimą svarba yra neabejotina, šiame straipsnyje nagrinėjamas DI panaudojimas per literatūros pamokas, atsižvelgiant į pedagogų požiūrį, norą ir kompetenciją. Tyrimas grindžiamas kiekybiniu vertinimu taikant 2 modelius: technologijų priėmimo (angl. Technology Acceptance Model, TAM) ir dalinį technologinio pedagoginio turinio žinių (angl. Technological Pedagogical Content Knowledge, TPCK). Įtraukus papildomus kokybinius metodus buvo siekiama aiškiai pagrįsti pateiktus skaičiavimus, o aprašomasis vertinamasis tyrimo dizainas buvo skirtas DI įrankiams tirti ir vertinti. Toks metodų derinio pasirinkimas leidžia kryžmiškai patikrinti gautus statistinius rezultatus su interpretaciniais. Antroje tyrimo dalyje, naudojantis DI, sukurtas pamokos planas „Raudonkepurė“, kurį taikant sudarytas pasakos etinių aspektų tyrimas, tai leido atlikti turinio analizę. Apibendrinant galima teigti, kad straipsnyje keliamas DI įrankių pateikiamos etinės kritikos patikimumo klausimas ir apskritai pedagogų pasitikėjimas DI technologijomis, ypač jas naudojant veiklose, susijusiose su etine kritika. Pabrėžiama, kad DI turėtų būti naudojamas kaip papildoma priemonė, o ne kaip pagrindinis ugdymo elementas, dėl jo ribotų galimybių atkartoti emocinį ir kultūrinį kontekstą.
Būsimųjų mokytojų skaitmeninių technologijų kompetencijų ryšys su jų nuostatomis į dirbtinį intelektą
Šiame tyrime nagrinėjamas būsimų mokytojų skaitmeninių technologijų kompetencijų ryšys su jų nuostatomis į dirbtinį intelektą (toliau – DI). 2024–2025 akademiniais metais, taikant kiekybinį metodą ir pasitelkus koreliacinius bei priežastinius lyginamuosius modelius, buvo tiriami 260 būsimų mokytojų, atstovaujančių skirtingoms universiteto katedroms, atsakymai. Duomenims rinkti naudotasi skaitmeninių technologijų kompetencijų ir nuostatų į DI skalėmis. Gauti rezultatai atskleidė statistiškai reikšmingą teigiamą ryšį tarp skaitmeninių kompetencijų ir nuostatų į DI, o tai leidžia daryti išvadą, kad aukštesnis būsimųjų mokytojų skaitmeninis raštingumas yra sietinas su teigiamomis nuostatomis į DI. Nors skaitmeninių kompetencijų srityje tarp lyčių nebuvo nustatyta statistiškai reikšmingų skirtumų, visgi būsimų mokytojų vyrų nuostatos į DI buvo teigiamesnes. Kita vertus, nebuvo pastebėta statistiškai reikšmingų skirtumų, kuriuos lemtų jų tėvų išsilavinimo lygis. Nors būsimų mokytojų skaitmeninės kompetencijos skirtinguose universiteto fakultetuose labai nesiskyrė, vis dėlto nuostatos į DI buvo skirtingos, aukštesni būsimų mokytojų balai nustatyti Anglų kalbos mokymo, Ikimokyklinio ugdymo ir Pradinio matematikos ugdymo fakultetuose. Taigi, iš tyrimo rezultatų matyti, kad skaitmeninių technologijų kompetencijų stiprinimas yra itin svarbu mokytojų rengimo programose.
Skaitmeninių įgūdžių tobulinimas naudojant dirbtinį intelektą mokymo procese
Šiame tyrime nagrinėjami Latvijos profesinių mokyklų mokinių mokymosi įpročiai naudojant dirbtinį intelektą (DI). Šio empirinio tyrimo tikslas – ištirti studentų požiūrį į dirbtinio intelekto naudojimą mokymosi procese, taip pat DI paplitimą, naudojimo dažnumą, pasitikėjimą juo, susirūpinimą ir poreikį įgyti daugiau žinių apie dirbtinį intelektą. Straipsnyje nagrinėjamos problemos, su kuriomis susiduria tiek mokiniai, tiek mokytojai naudodami dirbtinio intelektą mokymosi procese. Taip pat aptariami dabartiniai mokinių įpročiai naudojant dirbtinį intelektą, ieškoma atsakymų į klausimus, kokie yra mokinių norai dirbtinio intelekto naudojimui ateityje ir kas būtų reikalinga, kad būtų pagerintas ir integruotas dirbtinis intelektas Latvijos profesinių mokyklų mokymo procese. Siekdami tyrimo tikslo, autoriai naudojo tyrimo metodų derinį: pateikė sistemingą mokslinės literatūros apžvalgą, peržiūrėjo atviras duomenų bazes, atliko profesinio švietimo reguliavimo sistemos turinio analizę DI kontekste ir atvejo tyrimą, kuris apima profesinėse vidurinėse mokyklose atliktą mokinių apklausą. Atlikus tyrimą daroma išvada, kad mokiniai naudoja DI kaip praktinę ir patogią pagalbą mokantis, ypač generuodami idėjas, rengdami pristatymus ir ieškodami informacijos apie neaiškias temas, kad jas geriau suprastų. Tai rodo mokinių gebėjimą naudoti technologijas savo išsilavinimui gerinti ir įgyti skaitmeninių kompetencijų. Vis dėlto švietimo įstaigos dar nėra visiškai pasirengusios įdiegti DI kaip integruotą mokymo proceso dalį. Tai galima paaiškinti ribota skaitmenine infrastruktūra ir mokytojų nepakankamomis DI žiniomis, kurios trukdo tikslingai taikyti DI kasdieniame ugdyme.
Dirbtinio intelekto valdomos „Audemy“ platformos indėlis ugdant regos negalią turinčių asmenų muzikinius įgūdžius
Šiame tyrime nagrinėjama, kaip dirbtinio intelekto valdoma „Audemy“ platforma prisideda ugdant silpnaregių asmenų muzikinius įgūdžius. Šią negalią turintys asmenys susiduria su įvairiais iššūkiais, kurie kyla dėl prieigos prie tradicinių vizualinių muzikos mokymo metodų ir jų taikymo. Tyrimo tikslas – atskleisti technologinių sprendimų, pavyzdžiui, „Audemy“ platformos, vaidmenį mažinant šias kliūtis, taip pat jų poveikį mokymosi procesui. Buvo taikytas kokybinis tyrimo metodas, atliekant pusiau struktūruotą interviu su aštuoniais 13–20 metų amžiaus regos negalią turinčiais studentais, kurie „Audemy“ platformą naudojo ne trumpiau kaip tris mėnesius. Surinkti duomenys buvo analizuoti taikant aprašomąją ir turinio analizės metodus, o rezultatai sugrupuoti į devynias temas remiantis atviru kodavimu. Be to, buvo pateiktos trijų ekspertų nuomonės; ekspertai rekomendavo padidinti garso atsiliepimų reguliarumą, padidinti prieinamumo testų skaičių ir integruoti savireguliacijos strategijas į platformą. Iš tyrimų rezultatų matyti, kad „Audemy“ platforma palengvina mokymosi procesą regos negalią turintiems asmenims dėl jos pritaikomos struktūros, garso signalų ir navigacijos sistemų bei prieinamo dizaino. Nustatyta, kad ši platforma padeda gerinti studentų savarankiško mokymosi įgūdžius, skatina jų motyvaciją mokytis ir stiprina jų techninius įgūdžius. Dėl techninių patobulinimų ir gausaus pedagoginio turinio daroma išvada, kad „Audemy“ platforma regos negalią turintiems asmenims siūlo tvarias ir prieinamas muzikos mokymosi galimybes.
Naujausių dirbtinio intelekto technologijų poveikis paauglių emocinei gerovei ir suaugusiųjų tarpininkavimas: kiekybinis tyrimas
Šio tyrimo tikslas – išanalizuoti dirbtinio intelekto (DI) technologijų įtaką paauglių emocinei gerovei, atsižvelgiant į lytį ir suaugusiųjų – tiek tėvų, tiek pedagogų – tarpininkavimo svarbą reguliuojant, nukreipiant, valdant ir kontekstualizuojant šių technologijų naudojimą. Atlikus kiekybinį tyrimą, pagrįstą neeksperimentiniu koreliacijos modeliu, kurio imtį sudarė 400 13–17 metų amžiaus vidurinių mokyklų mokinių (52 % merginų ir 48 % vaikinų), ir naudojant klausimyną, kaip duomenų rinkimo metodą, buvo apdoroti duomenys. Rezultatai parodė teigiamą koreliaciją tarp paauglių praleidžiamo laiko naudojantis DI, nesvarbu, ar tai būtų socialiniai tinklai, virtualiosios platformos ar kitos priemonės, ir didesnio nerimo bei depresijos lygio. Kai kuriais atvejais šis nerimas bei depresija kilo stebint ir lyginant kitų gyvenimo būdą su savo, pavyzdžiui, išvaizda ar gyvenimo įpročiais. DI naudojimo pasekmės priklausė ir nuo lyties, merginoms poveikis buvo didesnis, ypač dėl tokio elgesio kaip kibernetinis priekabiavimas ir seksualinio pobūdžio žinutės. Todėl rekomenduojame, kad švietimo politikoje būtų atkreiptas dėmesys į būtinybę mokyti tiek mokytojus, tiek šeimas technologinių įgūdžių, taip siekiant užkirsti kelią problemoms, kurios kyla netinkamai naudojant DI.
Sintetinės vaizdo klastotės ir skaitmeninis smurtas paauglių porose: suvokimas, rizika ir prevencijos strategijos
Nors technologinė revoliucija pastaraisiais dešimtmečiais lėmė neabejotiną pažangą, visgi atsirado ir problemų, susijusių su naujomis žmonių bendravimo formomis, ypač tarp paauglių. Šiuo atveju analizuojame sintetinės vaizdo klastotės (angl. deepfake) reiškinį, su kuriuo susiduria paaugliai kurdami romantiškus santykius. Daugiausia dėmesio skiriame tam, kaip prieiga prie dirbtinio intelekto priemonių palengvina manipuliacinių vaizdų, pažeidžiančių privatumą ir gerovę, kūrimą ir platinimą. Panaudojus grupės dinamiką ir konkrečius klausimus, duomenys surinkti iš trečių ir ketvirtų vidurinio ugdymo klasių mokinių, kilusių iš skirtingų sociokultūrinių aplinkų. Taikant teminio pobūdžio analizę buvo tiriamos rizikos suvokimo, socialinio ir emocinio poveikio, etikos, atsakomybės ir prevencijos strategijų kategorijos. Tyrimo rezultatai atskleidė, kad paaugliai nors apskritai suprato, kas yra sintetinė vaizdo klastotė, vis labiau buvo susirūpinę, ypač merginos, dėl manipuliavimo jų pažeidžiamumu, taip pat dėl asmeninių vaizdų platinimo be jų sutikimo. Mokiniai vertino privatumo ir skaitmeninės informacijos apsaugos svarbą, kartu prisiėmė atitinkamą etinę ir teisinę atsakomybę. Taigi, būtina suteikti daugiau informacijos apie sutikimą, pagarbą ir paramą aukoms, taip skatinant prevencijos ir ankstyvo aptikimo strategijas. Labai svarbu, kad švietimo įstaigos kartu su skaitmeninėmis platformomis įgyvendintų tokias strategijas, kurios skatintų vertybes ir įgūdžius, reikalingus kovojant su šia nauja skaitmeninio smurto forma paauglystėje.
Ikimokyklinio ugdymo mokytojų profesinio saviveiksmingumo ir nuostatų į dirbtinį intelektą ryšys
Dirbtinis intelektas (toliau – DI) tampa vis svarbesniu įrankiu švietimo srityje, todėl kyla klausimų, koks mokytojų požiūris į jį ir ar dažnai jie DI įtraukia į praktiką. Šiame tyrime buvo nagrinėta, kaip ikimokyklinio ugdymo mokytojų profesinis saviveiksmingumas siejasi su jų nuostatomis į DI. Tyrimui atlikti taikytas reliacinis metodas, duomenys surinkti iš 253 mokytojų, dirbančių ikimokyklinio ugdymo įstaigose. Duomenims analizuoti naudotos dvi skalės: bendroji nuostatų į DI ir ikimokyklinio ugdymo mokytojų profesinio saviveiksmingumo. Iš gautų rezultatų nustatyta, kad nors ikimokyklinio ugdymo mokytojų nuostatos į DI buvo teigiamesnės, apskritai jos liko neutralios. Pastebėta, kad mokytojų profesinio saviveiksmingumo lygis buvo labai aukštas visose subdimensijose. Tyrimo rezultatai parodė, kad nors ir nebuvo nustatyta statistiškai reikšmingų skirtumų pagal lytį, išsilavinimą, amžių ar profesinį stažą, vis dėlto mokytojai, turintys aukštesnį DI žinių lygį, išreiškė žymiai teigiamesnes nuostatas. Atlikta koreliacijos analizė atskleidė silpną, bet reikšmingą teigiamą ryšį tarp nuostatų į DI ir profesinio saviveiksmingumo. Šie rezultatai rodo, kad ikimokyklinio ugdymo mokytojai yra atviri DI, tačiau laikosi atsargios pozicijos, todėl būtina rengti profesinio tobulinimo programas, kurios stiprintų jų su DI susijusias žinias ir įgūdžius. Šis tyrimas prisideda prie ikimokykliniam ugdymui skirtos literatūros, nes nagrinėja šiuo metu dar nepakankamai ištirtą ryšį tarp mokytojų saviveiksmingumo bei nuostatų į DI ir pateikia rekomendacijas, kaip kurti profesinio tobulėjimo iniciatyvas šioje srityje.
Kūno kultūros mokytojų priklausomybių nuo treniruočių ir socialinių tinklų lygių tyrimas
Tyrime dalyvavo 2024–2025 mokslo metais Nacionalinio švietimo ministerijai pavaldžiose mokyklose dirbę kūno kultūros ir sporto mokytojai. Imtis sudaryta iš 226 fizinio lavinimo ir sporto mokytojų: 80 moterų ir 146 vyrų. Tai aprašomasis tyrimas, analizuojantis kai kurias kūno kultūros mokytojų demografines ypatybes, taip pat jų priklausomybes nuo treniruočių ir socialinių tinklų. Buvo naudotasi tyrime dalyvavusiųjų asmenine informacija, tokia kaip lytis, amžius, mokyklos tipas, kurioje dirba, ir metai, praleisti treniruojantis, kaip duomenų rinkimo priemone. Priklausomybės nuo treniruočių skalę (angl. Exercise Addiction Scale, EBS), sudarytą iš 21 punkto, sukūrė Hausenblasas ir Downsas (Hausenblas and Downs, 2002), o priklausomybės nuo socialinių tinklų skalę (angl. Social Media Addiction Scale, SMAS), kurią sudaro 41 punktas, 2015 m. sukūrė Denizas ir Tutgunas Unalas (Deniz and Tutgun-Unal). Surinkti duomenys buvo analizuojami naudojant SPSS 24 programinę įrangą. Tyrimo dalyvių demografinių savybių aprašomajai analizei atlikti buvo taikytos vidutinės reikšmės, dažniai ir procentai. Analizuojant dviejų grupių duomenis naudotas t kriterijus, o lyginant trijų ar daugiau grupių – dispersinė analizė (angl. Analysis of Variance, ANOVA). Taip pat naudotasi „post hoc“ testais, siekiant nustatyti skirtumus, kurie buvo pastebėti, taikant dispersinę analizę, tarp tiriamų grupių. Gauti rezultatai atskleidė, kad mokytojai vyrai yra labiau priklausomi nuo sporto ir kad jaunesnio amžiaus mokytojai turi didesnę priklausomybę nuo treniruočių nei vyresni. Tyrimo rezultatai parodė, jog kūno kultūros ir sporto mokytojų priklausomybių nuo treniruočių ir socialinių tinklų lygiai skiriasi priklausomai nuo tam tikrų demografinių kintamųjų, o jauni mokytojai, ypač tie, kurie ilgą laiką sportuoja, gali turėti didesnę priklausomybę nuo socialinių tinklų.
Autorių teisės (c) 2026 Nurdan Ateş, Gülseren Özaltaş Serçek https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Dirbtinio intelekto ir dėstytojo atliekamo EFL studentų rašymo vertinimo priešprieša: lyginamasis tyrimas
Dirbtinis intelektas (DI) tapo neišvengiama mūsų gyvenimo dalimi, taip pat ir švietimo sistemoje. Anglų kalbos, kaip užsienio kalbos, mokymasis (EFL) sparčiai keičiasi integruojant DI. Vienas iš svarbių užsienio kalbos mokymo aspektų yra vertinimas. DI integravimas į EFL rašymo vertinimą sulaukė susidomėjimo: toks vertinimas gali pagerinti vertinimo praktiką, sumažinti vertinimo apkrovą ir suteikti greitą grįžtamąjį ryšį. Šiame tyrime buvo naudojamas kokybinės analizės modelis, siekiant palyginti DI grįstą vertinimą ir dėstytojų vertinimą įvertinant EFL studentų rašymo kompozicijas. Buvo įvertinta vienuolika kompozicijų, parašytų B1 kalbos lygio studentų, studijuojančių privačiame Kipro universitete, Anglų kalbos parengimo katedroje. Rašinius vertino dirbtinio intelekto programa „DeepSeek“ ir trys anglų kalbos dėstytojai, naudodami tą pačią rašymo vertinimo skalę, pagal kurią buvo vertinamas turinys, struktūra, žodynas, kalbos vartojimas ir rašymo technika. Rezultatai parodė, kad dirbtinio intelekto atliktas vertinimas buvo veiksmingas, greitas ir nuoseklus vertinant gramatiką, žodyną ir rašymo techniką, tačiau turėjo trūkumų vertinant turinį ir struktūrą. Darytina išvada, kad dirbtiniu intelektu grįstas vertinimas gali būti integruotas kaip pagalbinė priemonė, tačiau tai negali visiškai pakeisti dėstytojų vertinimo.
Ikimokyklinio ugdymo įstaigų administracijos darbuotojų ir mokytojų nuostatos į dirbtinį intelektą (DI)
Dirbtinis intelektas (toliau – DI) naudingas tiek mokiniams, tiek mokytojams, dirbantiems ikimokyklinio ugdymo įstaigose. Vis dažniau DI taikomas kaip ugdymo priemonė. Šio tyrimo tikslas – išnagrinėti ikimokyklinio ugdymo mokytojų nuostatas į DI ir įvertinti, ar yra statistiškai reikšmingų skirtumų tarp ikimokyklinio ugdymo mokytojų ir administracijos darbuotojų nuostatų (atsižvelgiant į tokius demografinius kintamuosius kaip lytis, amžius, šeiminė padėtis), naudojant DI ir dalyvaujant su DI susijusiuose mokymuose. Tyrimo imtį sudarė 220 ikimokyklinio ugdymo mokytojų, dirbančių nevalstybinėse ikimokyklinio ugdymo įstaigose ir valstybiniuose darželiuose Stambule. Atliekant tyrimą, naudota bendrųjų nuostatų į DI skalė, sudaryta iš 20 punktų, ir penkių balų Likerto skalė, kur 1 reiškia „Visiškai nesutinku“, 5 –„Visiškai sutinku “, o Cronbacho alfa koeficientas – 0,954. Tyrimo rezultatai parodė, kad mokytojų požiūriui į DI didelę įtaką daro socialinės nuostatos ir politika. Ypač svarbu, kad mokytojai išlaikytų teigiamą požiūrį į technologijas ir skatintų jų plėtrą. Taip pat išsamiai aptarti mokytojų nuostatų statistiškai reikšmingi skirtumai ir jų poveikis švietimui. Be to, gauti rezultatai parodė, kad tyrimo dalyvių vyrų nuostatos į DI teigiamesnės nei dalyvių moterų.
Kliūčių įveikimas žaidimais: novatoriškas kalbų mokymas įtraukiosiose klasėse
Šio tyrimo tikslas – atskleisti žaidimais grįstos mokymosi aplinkos poveikį skaitymo ir rašymo įgūdžiams įtraukiosiose klasėse. Tyrime dalyvavo 16 trečios klasės mokinių, besimokančių pradinėje mokykloje Šiaurės Kipro Turkijos Respublikoje (TRNC) 2023–2024 mokslo metų rudens semestre. Tyrimas buvo vykdomas 6 savaites, o užsiėmimams buvo skiriama po 2 valandas per savaitę. Šiame tyrime pirmenybė buvo teikiama veiklos tyrimo modeliui, vienam iš kokybinių tyrimo metodų. Pasirinktas veiklos tyrimas dar kitaip vadinamas „mokytojo tyrimu“. Tyrime naudoti kokybiniai duomenų rinkimo metodai, tokie kaip pusiau struktūrizuoti mokinių interviu ir mokytojo stebėjimas. Duomenų rinkimo įrankius tyrėjas sukūrė, gavęs trijų ekspertų nuomones. Gauti kokybinio tyrimo duomenų rezultatai rodo, kad žaidimai reikšmingai pagerina keturis pagrindinius kalbos įgūdžius. Šiame kontekste mokinių nuomonės taip pat patvirtina, kad žaidimų naudojimas yra labai veiksmingas formuojant keturis pagrindinius kalbos įgūdžius. Tyrimo rezultatai parodė, kad žaidimais grįstas mokymasis ir tinkamas mokymo metodų naudojimas sustiprino mokinių susidomėjimą bei motyvaciją lavinti keturis pagrindinius kalbos įgūdžius, o pačias pamokas padarė patrauklesnes ir įdomesnes.
Bendrieji reikalavimai publikacijoms
Futbolo trenerių narcisistinės asmenybės bruožų ir saviveiksmingumo lygių tyrimas atsižvelgiant į jų dirbtinio intelekto naudojimo situacijas
Šio tyrimo tikslas – ištirti 2024–2025 m. sezonui Turkijos futbolo federacijos patvirtintų trenerių asmenybes: ar jie turi narcisistinės asmenybės bruožų, koks jų saviveiksmingumo lygis, atsižvelgiant į dirbtinį intelektą ir atitinkamus demografinius kintamuosius. Buvo ištirtas 341 futbolo treneris. Taikant aprašomąją statistiką analizuoti jų demografiniai duomenys, narcisistinės asmenybės požymiai bei jų saviveiksmingumas. Duomenims rinkti naudota tyrėjo parengta asmens duomenų forma, narcisistinės asmenybės inventorius (angl. Narcissistic Personality Inventory, NPI-16) ir trenerio saviveiksmingumo 2 skalė (angl. Coach Self-Efficacy Scale-2, CES-2). CES-2 taikyta siekiant įvertinti trenerių suvokiamą profesinės kompetencijos lygį, o NPI-16 – dalyvių narcisistinės asmenybės savybėms matuoti. Duomenų analizei atlikti naudotasi SPSS programinės įrangos paketu; futbolo trenerių demografiniai duomenys aprašyti pateikiant vidurkius, procentines dalis ir dažnius. Skirtumams tarp grupių nustatyti naudoti post-hoc testai, o ryšiams tarp kintamųjų – Pirsono koreliacijos metodas. Tyrimo rezultatai parodė, kad jauniems treneriams būdingesni narcisistinės asmenybės bruožai, o vidutinio amžiaus treneriai pasižymėjo aukštesniu saviveiksmingumu. Treneriams, turintiems mažą arba vidutinę treniravimo patirtį, narcisistinės asmenybės bruožai yra būdingesni, tačiau vidutinę treniravimo patirtį turintys treneriai pasižymėjo aukštesniu treniravimo saviveiksmingumu.